UBISTVO U ORIJENT EKSPRESU
ZID PLAČA, JERUSALIM, 1934.
Rekao je tačno četiri minuta.
Brzo!
Ovog puta dva savršeno skuvana jaja.
Možda.
Kriva je kokoška.
Zašto kokoške Iegu jaja različite veličine?
Nije do vas, prijatelju, ovo su dva sasvim dobra jaja.
Gospodine Poaro...
Imam tri religije na rubu pobune,
ako ćete da izvedete neko od svojih čuda, sad je vreme.
Uzmite jaja. Idemo!
Poaro!
Izvinite zbog...
Ne radi se o...
U pitanju je disbalans...
Dobro.
To je već bolje.
Izvinite! Mesta! Pardon!
Pozovite optužene.
Rabin...
Sveštenik...
l imam.
Ovo je kao u vicu.
Rabin, sveštenik i imam.
Izvinite, ja sam Belgijanac.
Pa, da počnemo!
U Hramu vaskrsenja Hristovog iznad nas,
sastala su se tri predstavnika pod nadzorom
šefa policije da dogovore raspored korišćenja tržnice.
Sat posle napetog sastanka,
otkriveno je da je ukradena skupocena relikvija.
Kažu da je ukrao jedan od ove trojice.
Policija nije našla ama baš nikakve dokaze.
Ja jesam.
Na pažljivo očuvanom zidu freske,
postoji pukotina nastala neopreznim penjanjem
u gojzericama ili čizmama.
Pa, dame i gospodo, moramo da se zapitamo
ko ima koristi od ovog zločina?
Naša tri sveta čoveka žive skromno.
Ne mogu sebi da priušte ni malo bolje cipele.
Iznenadno bogaćenje i blago,
bilo bi previše očigledno. Ne bi ništa dobili.
Sad nam treba naoružani stražar na južnoj kapiji.
Mnogo vam hvala.
Ne, jedini
ko ima koristi od krađe i nemira koje ona izaziva je
čovek čiju sam kancelariju jutros pretražio
dok sam čekao, pravo da vam kažem, vrlo razočaravajući doručak.
Problemi sa jajima. Ali, to vas ne zanima.
Čovek koji je bogato plaćen da održava red u Jerusalimu.
Naravno da mislim na šefa policije.
Na čoveka koji ne bi da izgubi dobro plaćen posao,
jer lokalno stanovništvo uveliko priča o samoupravi,
koji nosi čizme i koji, verujem, sad duboko žali
što me je angažovao kao konsultanta.
Kako se usuđujete da me optužite?!
Molim vas, naredniče,
pretresli ste kancelariju, kao što sam tražio?
Da, gospodine.
Našli ste ono što sam i rekao?
Da, baš kao što ste rekli.
Stoj I
Kapetane, mora da bude isporučeno ranom zorom.
U redu, gospodine.
Prtljag je utovaren.
Ja sam dobio pravo da vas ispratim na Iađu.
Dakle, do Stambola? Idete prvo za London?
Umoran sam, zaslužio sam mali odmor.
Hoću da gledam slike i da imam višak vremena.
Buljite, prestaćete?
Samo...
Kako ste znali da je to on po maloj pukotini u zidu?
Imam prednost...
Vidim svet onakav kakav treba da bude.
Kad nije takav, ta mana štrči,
baš kao nos na licu.
To život uglavnom čini nepodnošljivim.
Ali je korisno u otkrivanju zločina.
Ali deluje kao da im vidite duše i razotkrivate pravu narav.
Šta god ljudi govorili, postoji dobro i zlo.
Nema ničega između.
Sad se rastajemo.
Ne, gospodine, treba da vas ispratim do broda.
Ne smemo se više nikad sresti.
Možete samo malo da zategnete kravatu, molim vas?
Da. - Sad je savršeno!
Poslednji putnici, molim!
Izvinjavam se.
Uskoro ćemo popraviti!
Ali, hoćete li na vreme?
Radimo!
Hvatam vezu u Stambolu, kreće sutra u sedam.
U Londonu me čeka veoma bolestan pacijent.
Ja sam lekar.
Lekan
Lekar sam.
Vičem na vas na engleskom, a sad to samo radim glasnije i sporije.
Šašavo, izvinjavam se.
Mogu da pomognem? Dozvolite.
Znam vaše brkove.
Iz novina. Vi ste detektiv Herkules Poaro.
Herkul Poaro. Ne ubijam Iavove, gospođice.
Meri Debenam, gospodine. zaboravljam imena, ali ne i lica.
Svakako ne vaše.
Putujete iz Bagdada?
Tako je! Nijedan detalj mu ne promiče.
Vaša karta.
Smem li da vas pitam da li ste uživali tamo
kao guvernanta?
Kreda na rukavima i geografski bukvar.
Guvernanta ili kartograf, nagađao sam.
Uvek krenem sa geografijom,
i ne popuštam dok ne izuče ceo svet.
Možda mogu da se izgube u životu,
ali vala ima da znaju gde se nalaze.
Odvezuju brod! Taman na vreme.
Na vodi se osećam tako slobodno.
Volela bih da mogu da uživam u tome.
Treba da prekinemo s tim, Meri. - Ne sada.
Kad sve bude gotovo.
Kad se završi.
Tada ništa više neće moći da nam naudi.
Ovde počinje moj odmor.
U ovim skromnim pogačama mogu da vidim dušu grada.
Svetje okrenut uništenju, a ipak ovde se
svakodnevno peku remek-dela po narudžbini.
Muhamede!
Prijatelju!
Ti si umetnik!
Prijatelju!
Pardon.
Dođi!
Ne obazirite se, samo tražimo mesto da nešto raspravimo.
Trebaće nam 20-ak minuta,
a onda ćemo se smiriti, ili barja svakako hoću.
Gospodine Buk!
Poaro? U kuhinji?!
Naravno, ovaj čovek brže namiriše savršeno pecivo
nego što uhvati kradljivca dragulja.
Više nisam policajac, ne mogu da vas spasavam kad ovo krene loše.
Ovo je moj dragi, stari prijatelj, cenjeni...
Poaro, kog sam upoznao dok nije bio cenjen. A ovo je...
Prostitutka. - Jeste.
Jesam. Buk, nisi mi rekao da imaš poznate prijatelje.
Prijatelji smo jer ga samo ja ne propitujem o slučajevima,
jer me nije briga.
A on me ne osuđuje što sam nikakav čovek.
A vala jeste!
Madam, Buk, pridružićete mi se na piću?
Imate me samo na sat.
Hvatam Orijent ekspres u sedam, zvanična direktorska posla.
Stric me suludo plaća da se vozim njegovim divnim vozom
i budem što dalje od njega
i glavne kancelarije,
osuđen da gostim zgodne zvaničnike doveka.
Nepotizam je svojevrsna umetnost.
A vi ste njen Mikelanđelo!
Gospodine Poaro...
I vi ste prostitutka?
Naravno da nisam! - Ovaj čovek vam dosađuje?
Svakako se sprema.
Vi ste iz britanskog konzulata? - Da, gospodine.
Radi se o slučaju Kasner?
Baš tako!
Bio sam u pravu u nekim predviđanjima?
Prilično.
Ne moram da čitam telegram.
Zabavno!
Neko je izvršio prevaru ili je umro?
Nažalost, oba.
Neko je
prekinuo moju potrebu za odmorom.
Izgleda da ću večeras morati da krenem s vama, Buk.
Možete da mi nađete kupe u Orijent ekspresu?
Prijatelju...
Nisam od neke koristi, ali sigurno mogu da vam nađem ležaj u svom vozu
usred zime. Tri dana,
bez briga, glavobolja i zločina. Uživaćete!
Madmazel, bilo mi je zadovoljstvo. Gospodine...
Prtljag je pokupljen, a troškovi su plaćeni.
Sačekaće vas u Kaleu,
ispratiće vas do Dovera, pa ćete vozom do Viktorije u Londonu.
Želim da vam zvanično zahvalim. - Molim vas, ne govorite.
Samo pogoršavate stvar.
Napojnica, momak! - Hvala, g. Markeze.
Nisam vam ni izneo stvari.
Imao sam dobru nedelju.
Slavimo kad se sreća osmehne i delimo je s drugima.
Obavezno lepo pričaj o Amerikancima.
Ne!
Stani!
Izvolite, g. Račete, daću vam vaš omiljeni sto.
Izvolite, omiljeni sto.
Ne, hoću onaj.
Mastermane, imate sve?
Lepo što pitate, g. Makvine. Ja ne pravim greške.
Zaboga, to je grof Andrenji!
Brzo!
Gledao sam vas kao Monte Krista. Smem da vas fotografišem?
Ne po licu, molim vas!
Izvinite.
Simplon Orijent ekspres
koji staje u Sofiji, Nišu, Beogradu, Vinkovcima, Brodu,
sa presedanjima u Bukureštu, Zagrebu, Trstu, Veneciji, Milanu, Lozani,
Dižonu, Parizu, Bulonju, Kaleu,
sa vezom do Dovera i Londona, kreće za 15 minuta!
Ovamo, Mišele! Dragocen teret, treba mi kupe prve klase!
Dobro mi pazi na prijatelja, razmazi ga kao bebu.
Ali, g. Buk, prebukirani smo. Uopšte nema mesta.
Napravi ga. Daj mu broj 11.
Kupe 11 se čuva za zvanične potrebe.
Vrlo je udoban.
Broj 11 je zauzet, austrijski profesor ga je rezervisao pre dva dana.
Ne postoji nijedan kušet prvog razreda u celom vozu?
Ne, gospodine.
Drugog razreda?
Uopšte nemamo mesta.
Gospođice Debenam.
Gospodine Poaro, idete s nama?
Zavisi ko pobedi u ovoj raspravi.
Svi putnici su stigli?
Svi sem jednog, g. Harisa.
"Svi putnici moraju da stignu bar pola sata pre polaska"
"ili mogu da izgube mesto."
Pola sata je prošlo, izgubio je mesto.
Nosite prtljag g. Poaroa u broj 3 sa g. Makvinom.
Hvala, Buk. - Uživajte, prijatelju.
Dobro došli.
Broj tri je baksuz.
Izvinjavam se, madam, nisam hteo da budem grub.
Budite malo.
Kad putujete vozom uvek se sudarate s nekim.
Predivno!
Ali, radujem se što se vraćam.
Lepo je putovati zbog začinjene hrane, džamija, muškaraca...
Ali, na kraju se uželite svog kreveta.
Optužuju me da tražim muža u inostranstvu.
Iskreno, ne mogu da poreknem. Volim ja svoju samoću,
ali dama ima određene potrebe koje treba ispuniti ako ima novca,
i to što redovnije to bolje.
Zaboga! Požar u kuhinji!
Zbogom, madam.
Dobro veče.
Broj 9.
Dobro veče.
Kako ste? Dobro veče!
Ne, posle vas.
Broj tri!
Vi ste g. Makvin?
Da, a vi ste izgleda u pogrešnom kupeu.
Izvinite, postoji problem?
Ne, nema problema.
Vozje pun.
Izgleda da smo, kako se ono kaže... Cimeri.
Stvarno?
Ni vi se meni ne dopadate. Ovde je baš lepo.
Idemo, dušice!
Ne.
Ne!
Ovo?
Zašto me još niste raspakovali?
Pet minuta do polaska! Poslednji poziv!
Hoćemo da se četkamo?
Šta rade ovako dugo?
Čim krenemo, neka nameste krevet.
Većje dogovoreno, g. Račete.
Ne, hoću da se krevet spremi! I donesite mi moj diktafon.
Psi na stolu? Ništa odvratnije nisam video!
Da, gospodine. - Zovite mi Makvina,
neka donese sve papire od prodaje u Milanu.
Završite to! - Da, gospodine.
Pod hitno!
Zar nisam rekao pod hitno? - Odmah, gospodine.
"Bolje se čuvaj."
Vaša kafa, g. Račete.
Ko je ovo uradio?
Ne bih znao, gospodine.
Dobro veče, gđo Habard.
Zdravo, g. Mastermane!
O, zdravo!
Ako se pogled još zadrži, moraću da naplatim kiriju.
Platiću je.
Popijte još jedno piće.
Uvređeni ste?
Razočarana.
Neki muškarci dobro izgledaju.
Sve što treba da rade je
da drže jezik za zubima i dobiće sve što požele.
A opet, čim zinu...
Sve je u redu, gđo Habard?
Znam da imate jaku intuiciju.
Moj drugi mužje baš tako govorio...
Čekajte, bio je to moj prvi.
Da.
Najbistriji čovek kog znam.
Ličio je na žabu, ali volela sam tu žabu.
Bilo mi je drago.
Laku noć.
Gospodine Poaro?
Eto!
Pošto večerate,
prebaciću g. Makvina u kabinu g. Buka.
Putovaćete prvoklasno, gospodine.
I jaja!
Dobardan!
Gospodo Habard.
Dobar dan.
Tako!
Komplimenti Orijent ekspresa. - Hvala, g. Buk.
Tu sam da ispunjavam vaše želje.
Ne, hvala. Ne pijem.
Ne prija vam?
Greh mi ne prija.
A đavo u poroku nalazi miljenike.
Ne treba više da razgovaramo.
Dobardan!
Gospodine, da li ste za aperitiv?
Žalim, imam sastanak sa direktorom voza.
On ionako odlazi.
Molim vas.
Smestili ste se?
Kao što i reklamiramo!
A ipak, najbolje u vozu nije hrana.
Ima nečega u tome
kad se gomila neznanaca nađe skučena danima, bez ičega zajedničkog
sem potrebe da stignu s jednog mesta na drugo,
a onda se nikad više ne vide.
Dosada, plus anonimnost,
plus stalno nežno ljuljuškanje.
Uz vaše hobije, nikad ništa nećete postići.
Gospode, nadam se da neću!
Naruči mi ribu.
Umesto grdobine, list, umesto salate, krompir,
a umesto goveđeg, beli umak.
Konobar, to zvuči sjajno. I meni isto.
Kneginja Dragomirov.
Ako se ikad budem ženio zbog novca, biće to zbog toliko novca.
Jutros sam očetkala Daliju.
Ne, mučila si moje drago kučence.
Tražila sam da je očetkaš.
I dalje uživate u Dikensu?
Veoma, prijatelju.
S tim knjigama i Iudorijama, propuštate romantiku.
Romantika uvek ima cenu.
Jednom...
Jednom je postojao neko.
Ubuduće bih voleo da ne sedim sa tim čovekom.
Ljudi treba da sede sa sebi sličnima, a mi nismo slični.
Nismo svi toliko obuzeti segregacijom rasa, profesore.
Iz poštovanja prema rasama i želim da budu razdvojene.
Kad biste pomešali crno i belo vino, upropastili biste oba.
Volim dobar roze.
Kako ste? Ne zamerate
ako vam se pridružim?
Desertje uživanje,
a malo mi je glupo da uživam u njemu sam.
Najsrećniji sam kad sam sam.
Ali...
Ako mi date parčence kolača, samo izvolite.
Sa zadovoljstvom. Izvinite, još jednu viljušku.
Pokušavam da vas upoznam, g. Poaro.
Nikad pre nisam bio tako blizu nekog slavnog.
Ne, lažem.
Jednom sam bio u autobusu sa Tajem Kobom.
Igrač bejzbola iz Detroita.
Mogu da uzmem ovo uvijeno sa vrha?
Čudan ste vi svat.
Neobičan, izuzetan čovek.
U godinama sam kad čovek zna šta voli, a šta ne voli.
U onome što volim nesputano uživam. Sto ne volim, to ne podnosim.
Na primer, razmenu komplimenata pre nesumnjivo poslovnog razgovora.
Zabavni ste.
Dobro...
Hoću da vam ponudim posao.
"Osvetnik nedužnih". Tako vas zovu u novinama.
A vi ste nedužni?
Ja sam poslovni čovek.
Diler umetnina, odnosno, novi sam u poslu.
Ali, prati me početnička sreća.
Relikvije, antikviteti...
Ćilimi, čudo! Orijentalni.
Novi sam u poslu, pa imam malo amatersku procenu.
Ali imam mali problem s tim
takozvanim procenjivačima.
Ne možete da im verujete.
Neke moje mušterije
kupe izvesne komade,
a onda otkriju da nisu baš originali.
A teško da je moja krivica
ako je kašanski svileni šal Iažan.
Zarne?
Ali, problem je što sam uspeo da stvorim par neprijatelja.
Dobio sam neka pisma, prete mi.
Najverovatnije su to Italijani.
Prodao sam im komplet safavidskih ćilima u Milanu.
Ali kupci nisu prezadovoljni procenom porekla.
I sad traže povraćaj novca sa kamatom.
Italijani.
Žabarje žabar.
A onda se pojavljuje genijalni detektiv.
Ja?
Da, vi, Herkules Poaro. - Herkul.
Evo šta bih želeo...
Unajmio bih vas da mi čuvate leđa
dok ne stignem negde na bezbedno.
Za vas je to laka zarada.
A meni će doneti mir.
Shvatam. - Dobro.
Odbijam.
Molim? To ne valja.
Možda nisam bio dovoljno jasan.
Znate, neko želi da mi naudi.
Znam da nisam ni izdaleka nekakva cvećka.
Ako postoji onaj svet, sudiće mi baš kao i vama.
Ali...
Uopšte mi se ne žuri da stignem tamo.
Uperili ste pištolj u mene? - Ne.
Ne na vas, na svet.
U tom svetu postojim ija. Ne okrećite pištolj ka meni.
Šta kažete na 10.000 za nedelju dana?
Vrlo ste velikodušni, g. Račete, ali moram da odbijem.
Petnaest hiljada? - Niste me čuli? Odbijam.
Razumem.
Nije dovoljno pompezno za velikog Herkulesa Poaroa?
Nema bliceva...
Prodajete falsifikate gangsterima, pa snosite i posledice.
Ja otkrivam kriminalce, ne štitim ih.
Odbijate moj prljavi novac.
Odbijam vas, g. Račete.
To je zbog pištolja?
Mnogo je Iičnije od toga.
Ne dopada mi se vaše lice.
Ako biste me izvinili...
Ali, dopao vam se moj kolač?
Kolačje bio izuzetan. Prijatan vam dan.
Hvala!
Hladno.
Mila moja Katarina.
Ljubavi moja!
Gospodine Dikense...
Gospodine Račete?
Gospodine Račete!
Nije ništa.
U redu, laku noć!
Gospođa Habard?
Uvek je ona.
Gospođa Habard...
lzginuli smo?
Dame i gospodo, voz je iskočio iz šina!
Dobro ste, g. Markeze?
Jesam, hvala.
Gospodin Buk će vam se obratiti ujutru.
Molim vas, najbezbedniji ste u svojim kupeima.
Naravno!
Izginućemo?
Moja Katarina.
Lepotice moja...
Dame i gospodo, bojim se da voz ne može nikuda.
Da, izuzev dole.
Dokle bi trebalo da sedimo ovde?
Sigurno neko nešto preduzima.
Naravno da nešto preduzimam, ne radim ništa.
Pre tačno dva sata i 10 minuta, pošto nismo stigli u Brod po voznom redu,
šef stanice se upoznao sa našom situacijom
i već je poslao ekipu koja će da izvuče lokomotivu,
raščisti nam put ikrenućemo dalje.
Do tada, uveravam vas,
bićete ugrejani, nahranjeni i na udobnom.
Mogli bismo pešice.
Umrli bismo od hladnoće.
Treba da uhvatim presedanje.
Brod mi prekosutra isplovljava iz Francuske.
Bez vas, rekao bih. A ni ja neću stići u London.
Vas krivim za svoje gubljenje vremena, g. Buk.
Madam, ne možete da me krivite zbog vremena.
Naravno da mogu, zato ste ovde.
A moja konferencija u Torinu?
Aja imam sastanak u fabrici automobila u Sošou.
Pa, neke stvari su u rukama Božjim.
Nije na nama da procenjujemo
da li smo dostojni da na vreme stignemo na cilj
ili nam sleduje pad kao i Luciferu.
Vaš doručak, g. Račete.
Dobrojutro, g. Mastermane.
Postoji neki problem?
Ne bih znao, gospodine.
Gospodine Račete!
Izvinite.
Oseća se hladan vazduh.
Odmah dovedite g. Buka, a i dr Arbutnota.
Mili bože!
Ne dirajte ništa sem tela.
Zaboga, ovo je strašno!
Prvo sneg, a sada...
Moram da se vidim sa policijom i dam izjavu u nekoj štrokavoj stanici.
A čovek je mrtav.
Izbodenje.
Dug, prav nož.
Više ubodnih rana, neke su plitke, neke pravo u mišiće.
Levak ili dešnjak?
To je čudno.
Kao da je ubica zažmurio i ubadao naslepo.
Možete da odredite vreme smrti?
Teško je reći uz otvoren prozor,
ali nagađam da je između ponoći i 2.00.
Ali, tada niko nije ušao u njegov kupe, celu noć sam sedeo na mestu.
Video bih da je neko ušao, to je nemoguće.
Hvala, doktore. Molim vas, vratite se u vagon-restoran.
Mišele, obezbedi ovaj vagon.
Poaro!
Treba mi vaša pomoć.
Morate da otkrijete ko je to uradio.
Preklinjem vas u ime Orijent ekspresa.
Kad policija stigne, predaćemo im rešen slučaj.
Samo vi možete da me spasete.
Dirnut sam vašom verom, ali neophodan mi je odmor.
Mislite o ovome kao o razbibrigi na plaži.
Za vaš um je ovo sitnica!
Upoznate se sa prošlošću naših putnika,
procenite njihove dobre namere, a onda odradite svoje.
Sednete u naslonjač, uzmete kolač
i razmišljate dok se rešenje samo ne pokaže.
Šta biste drugo radili dok sedimo ovde zavejani?
Bez stalnog podstreka, vaše sive ćelije će umreti od gladi.
Mislite da to radim? Sednem u naslonjač,
uzmem parče torte i onda mi padne na um sjajna ideja?
Ne znam šta radite. -lmam svog Dikensa.
Proklet bio vaš Dikens!
Ako ovo prepustimo policiji, naći će nekog krivca,
bio on pravi ili pogrešan, i obesiće ga!
Najverovatnije g. Markeza,
i to samo zato što se preziva Markez.
IIi dr Arbutnota zbog boje njegove kože.
Samo vi možete da obezbedite pravdu.
Dajte mi plan ovog vagona. - Svakako!
Sve pasoše. - Šta god tražite.
Dogovorite mi razgovore sa svim putnicima.
Dokazi, red i metod, dok ne dođemo do počinioca.
Ne odobravam ubistvo, prijatelju.
Svakodnevno srećemo ljude bez kojih bi svet bio bolji,
a ipak ih ne ubijamo.
Moramo da budemo bolji od zveri.
Hajde da nađemo ubicu.
Šta se dešava?
Dame i gospodo, dozvolite...
Izgleda da nam se sreća pogoršala.
Odnosno...
Jedan putnikje preminuo u vozu.
Gospodin Račet.
Izgleda da su ga ipak sustigli.
Mislite da je ubijen?
Ne!
Ali, bio je savršeno dobrog zdravlja.
A imao je neprijatelje, to je sve.
Da, jeste, ubijen je.
Zaboga! Ubistvo, ovde?
Nažalost, madam!
Pokoj mu duši.
Neko se usred noći motao oko mog kupea.
Niko mi nije verovao.
Šta se dešava?
Pošto smo zavejani, rešio sam da preuzmem slučaj,
učinim svom prijatelju, g. Buku, i otkrijem ubicu.
Zašto baš vi?
Zovem se Herkul Poaro
i verovatno sam najveći detektiv na svetu.
Uskoro ću razgovarati sa svima vama, a za sada,
preporučujem da ostanete u svojim kupeima sa zaključanim vratima.
Osećam se kao zarobljenik.
To je radi vaše bezbednosti.
Ako se desilo ubistvo,
onda postoji i ubica.
A ubica je sada s nama,
U ovom VOZU.
Vrata između vagona su noću zaključana?
Apsolutno, lično to radim.
Voz je pretražen, niko se ne krije u vozu ili ispod njega.
Dakle, istragu možemo da ograničimo na putnike vagona za Kale.
Buk, vi ćete mi asistirati.
Kao jedini putnik koji je spavao u drugom vagonu,
vi ste jedini ko nije osumnjičen.
Gospodine Makvine, zarje ovo vreme za piće?
Šef mi je umro.
Ostao sam bez posla, a gledate me kao krivca.
Nikoga ne optužujemo.
Poznavali ste ga, iz toga moramo da dobijemo osnovno.
Bili ste u rodu?
Ne, bio sam mu sekretar.
Zakazivao sam putovanja, naručivao mu šnicle.
U životu nisam video da neko jede toliko šnicli.
Bavio se antikvitetima.
Nije imao kvalifikacije, osećaj, a nije znao ni jezike.
Iskreno, nije se baš razumeo u posao, knjigovodstvo,
ni u šta od toga.
Sve sam ja vodio.
Koliko dugo ste radili za njega?
Za 20 dana bi bilo godinu dana.
Prohibicija mi nije po volji,
pa sam se našao u inostranstvu i u dugovima.
Po obrazovanju sam pravnik,
ali ne i po sklonosti.
Bio sam baš užasno loš u tome.
Bio vam je drag?
Bio mi je drag njegov novac.
Račetje bio prost,
zahtevan, drzak i najverovatnije kriminalac.
Kad ste ga poslednji put videli?
Negde posle deset sati.
Pozvao me je da pregledamo prodaju u Italiji.
U Milanu, prodaju falsifikata?
Da, hteo je da pregledamo račune.
Morao sam da mu prevodim,
ugovori su na francuskom, a on nije znao ni da bekne.
Kad smo stali u Vinkovcima,
popričao sam sa obojenim doktorom, Arbutnotom.
Popili smo par pića, malo protegli noge.
Imao je neke
čudne stavove o Staljinu koje sam morao da mu promenim.
Nemam predrasuda prema rasi, ali nisam baš ljubitelj Britanaca.
Kad se vaša mala zabava završila?
Otišao je nešto iza dva.
Znate li neke neprijatelje koje je Račet možda imao?
Bogo!
Ima ih koliko hoćete!
Poverio vam se da mu prete?
Dobio je par neprijatnih pisama.
Imam ih, ako ih želite. Barneka.
Ostala je pocepao.
Bacio ih je u vatru.
To su ona.
BOLJE SE ČUVAJ
NIKO NEĆE NAS PREĆI
Hvala, g. Makvine.
Hvala vam.
Ako budemo imali još pitanja, pozvaćemo vas.
Razmislili ste o Hispancu?
O Markezu. Opasan momak!
A, znate, njegova sorta
nije baš nesklona ubistvima, istorijski gledano.
Rekoste da nemate predrasude o rasi.
Pa, valjda...
Zavisi do rase.
A baš mu je dobro išlo.
Mislite da je Makvin? - Rano je reći.
Priznajem, ne deluje kao neko ko bi u besu ubo čoveka 12 puta.
Svakako ne trezan. Ali, ko je onda?
Još ne znam. Vreme je da ga pitamo.
Koga? - Žrtvu.
Ima 12 ubodnih rana, a Arbutnot kaže da ne postoji obrazac.
Ako je doktor krivac,
nije dozvolio da to utiče na njegovu profesionalnost.
Sat! Stao je na 1.15.
Kako je doktori procenio.
Da, to je svakako moguće.
Ne razumem. - Ne razumem ni ja.
Baš ništa mi nije jasno.
Ako pogledate ove dve rane,
udarci su snažni i duboki, a vrlo malo krvare.
Ali, bio je to besomučan napad.
Posekotine ovde i tamo. Nema obrasca, samo izuzetno nasilje.
A sve vreme, naša žrtva, živahna, napeta i puna kafe,
mirno leži i bez otpora prihvata smrt.
A pri tom, ovde ima
sredstvo kojim može da se brani.
Uzmite.
Da vidimo ovde...
Barbital u piću.
Drogirao ga je da ne upotrebi ovo.
A onda je ovde i damska maramica,
Iuksuzna, ručno rađena. Dve stotine franaka u Parizu.
Ima čak i inicijal H.
L naš mali prijatelj, čistač Iule. -Opet trag.
Da, mnoštvo tragova, tako zgodno ispuštenih.
A ipak, deluje da je samo jedan pravi.
Možda u pepeljari postoji slučajna mrvica traga.
Nagaravljeni deo poruke.
Moguće da je to pokušaj da se spali dokaz.
Mogu da pozajmim alat?
Hvala.
Više volim da shvatim
zašto je trag ostavljen, nego šta je u pitanju.
Tražimo skrivenu istinu, ne varku.
Ali, u ovom slučaju bi mi dobro došlo malo naučne pomoći.
Podesite plamen.
Samo još jedno preteće pismo.
Grešite, prijatelju!
Ovo krije tajnu.
Pogledajte!
"Krvjaka na ruci, umrećeš."
Šta to znači?
Pođite sa mnom, Buk.
Hajde da popunimo rupe.
Ovo nije razbibriga za plažu.
Znam pravo ime ubijenog.
Nije Račet, već Kaseti.
To mi je poznato.
Onda znate i za prezime Armstrong.
Slučaj Armstrong?
Priča je šokirala svet.
Pre dve godine,
čuveni pilot, pukovnik Džon Armstrong
injegova žena Sonja su ujutru otkrili da im je jedinica Dejzi
u snu oteta iz kolevke.
Očajni,
Armstrongovi su platili otkup.
Ali, ubrzo je Dejzi pronađena ubijena.
Od strane Račeta, tada Kasetüa.
Sonja Armstrong je bila u drugom stanju kad je čula vest.
Šok je izazvao prevremeni porođaj.
Ni ona, ni beba nisu preživeli.
Kako znate za to?
Džon Armstrong mi je sam ispričao.
Pisao je i tražio moju pomoć.
Ali dokje njegovo pismo stiglo,
bilo je prekasno.
Nađen je mrtav od rane iz pištolja.
Samoubistvo.
"Krv Dejzi Armstrong je na tvojim rukama i umrećeš zbog toga."
A ijesi.
Gospodine Poaro! - Da, Mišele?
Gospođa Habard vas traži, pokušao sam da je zadržim.
Gospođo Habard, izvinite što ste čekali.
Kiptite od besa ijetki ste.
Nego šta! Ceo dan pokušavam
da vam kažem.
Ubica je sinoć bio u mom kupeu.
Mislila sam da će me ubiti. Možda i bi,
ali je umesto mene ubio Račeta.
Probudila sam se u mraku i osetila muškarca.
Sigurni ste da je bio muškarac?
Znam kako je kad mi je muškarac u spavaćoj sobi.
Rekla sam kondukteru, ali mi nije verovao.
Rekla sam: "Proverite vrata koja povezuju moj kupe i Račetov."
"Sigurno je tuda otišao."
Naravno da nisu bila zaključana.
A sigurno sam ih zaključala
posle onoga što je Račet rekao.
Bio je poprilično napadan.
Da li ste možda
čuli za otmicu male Armstrongove?
To je bilo neizbežno.
Morbidna stvar.
Ubica deteta, taj Kaseti...
Sinoćje umro.
To je bio Račet.
Rekla sam vam, znala sam da je pokvarenjak!
Verujete mi
u vezi s muškarcem u kupeu?
Znam da mislite da sam šašava žena,
ali imam dokaze za to.
Sa uniforme
konduktera Orijent ekspresa,
ali možda je otpalo Mišelu kad je bio u vašem kupeu.
Ne fali mi nijedno.
Našla sam ga na dnu kreveta, na pokrivaču,
tamo gde spavam.
Kako biste to nazvali?
Nazvao bih to dokazom. Mnogo vam hvala.
Bili ste nekad u Americi?
Jednom.
Odavno i samo na kratko.
Iz kog razloga?
Da potvrdim sumnju. - Kakvu to?
Da mi se neće dopasti.
Ponuđeno mi je nameštenje u Bostonu.
Video sam Boston i odmah se vratio u London.
Račetje bio iz Bostona? - To ne bih znao.
Ne bi bilo ispravno
da sam pitao.
Nastavite.
Video sam g. Račeta
poslednji put u devet.
Doneo sam mu kafu i okačio odelo.
Rekao bih da imate zubobolju.
Zakazao sam Vađenje u Londonu ove nedelje.
Gospodin Račetje insistirao da više to ne odlažem.
Rekao je da mu je dosta mog prituljenog ječanja.
Saosećajni g. Račet je
imao običaj da kasno uveče pije kafu?
Nikako, ali je u poslednje vreme bio uznemiren.
Rekao je da hoće da ostane priseban, posebno sinoć.
U kupeu je pronašao pismo.
Samo mi reci da ovo nije tvoje delo.
Ako bih vam na jastuku ostavio nešto neprijatno, gospodine,
to ne bi bilo pismo.
Kafu.
Svakako da tako
ispravan i dostojan batler
nikad ne bi gospodinu rekao tako nešto.
Sem ako ne bi znao da se njegova karijera
bliži kraju.
Nije to samo zubobolja, rekao bih.
Pluća?
Štitna žlezda.
Proširio se na stomak. Kao i mom ocu, samo je bio pet godina mlađi.
Imam još par meseci u najboljem slučaju.
"Bojim se da nije za 0peraciju," reče doktor.
I odjednom se više nisam plašio.
Od sad bih radio samo ono što želim.
Sad govorim šta mislim.
Kafa...
Izgleda da je u šoljicu ubačen barbital.
Vi ćete svakako reći da ga niste vi stavili.
Naravno da nisam.
Kad i odakle ste nabavili dotičnu kafu i šoljice?
U kuhinji, gospodine.
Naručio sam večeru za devet, a tako je i stigla.
Bilo ko je mogao da dođe do njih pre mene.
Gospodine Mastermane...
Žao mi je zbog vaše zubobolje.
Obožavam minjone.
Dakle, gđice Pilar Estravados, vi ste misionarka,
ali ste pre promene zanimanja bili obučena bolničarka, zar ne?
To sam bila dužna Bogu.
Dugovali ste Mu nešto?
Postojala su...
Neobuzdana vremena u mom životu
kad sam uzimala više nego što sam davala.
Gerhard Hardman.
Profesor mašinstva.
Nauka će Nemačkoj povratiti njen ponos.
Biniamino Markez. - G. Markeze...
Hoću da budem oslobođen bilo kakve veze sa zločinom,
pa vas molim da me pitate bilo šta.
Bilo šta. Uopšte više ne lažem.
Da li ste sinoć izlazili iz svog kupea?
Samo jednom, po aspirin.
Gospođa Habard mi je ranije ponudila.
Prvo sam odbila, ali kad nisam mogla da zaspim,
otišla sam da joj zatražim.
Moja konferencija je u Torinu.
Jedini sam Austrijanac koji će izlagati, pa bi bez mene
razgovori bili ispod standarda.
Onda sam pobegao iz zatvora, platio sebi ulaz u SAD
i tamo sam se zakleo da više neću Iagati, ni krasti.
Znate, prijatelji, kad vam ljudi veruju, kupuju više.
Italijani su stoka. Spanci su ovce.
Belgijanci...
Odem u svoj kupe koji delim sa nesrećnim engleskim batlerom.
Mučenik, mnogo ječi.
Ali, sigurno je video da sam prespavao celu noć.
Treba da kažem,
za slučaj da je bitno,
da se desilo nešto neprijatno.
Kad sam otišla do gđe Habard,
prvo sam otvorila pogrešna vrata.
Izvinite.
Koje doba je bilo?
Pa, mora da je bilo oko...
Ne izvinjavajte se.
Dvadeset do 11.
Zanimljivo.
Koliko znamo, vi ste poslednji videli Račeta živog.
Čime se bavite? - Automobilima.
Imam tri salona.
Došao sam u Ameriku bez ičega, a sada...
Ako je tako, gđica Debenam će mi potvrditi.
Ali, tačno je.
Ne bih lagala.
Ne bih vas lagala.
Da li je gđica Debenam mogla da napusti kupe, a da ne primetite?
Ne, imam vrlo lak san.
Skačem i na najmanji šum.
Jednom su me iznenadili.
Neće nikad više.
Ne, nisam rekao da sam šofer.
Među slikama koje su vam ispale iz prtljaga,
bila je jedna predivna sa dečakom sa šapkom šofera
u poseti tati na poslu.
Koga ste vozili?
Gospođice Estravados, zašto na šakama imate zglobove boksera?
Radim u opasnim gradovima,
ne mogu da dozvolim da me strah sputava.
Obučena sam za borbu.
Ali više ne verujete svom Bogu
otkako su vas iznenadili.
Ne, to je za slučaj da je On zauzet.
Bog je uvek zauzet.
To je Masterman.
Čovek koji umire nema šta da izgubi.
Bravo, Buk. Samo, tu je problem g. Markeza,
koji je potvrdio da je njegov cimer g. Masterman
u vreme smrti čitao u svom krevetu.
Daje Iako, ne bih bio čuveni... Sledeći!
Gospođice Debenam,
ne smeta vam svež vazduh?
Za vas ćemo napraviti piknik.
A moju cimerku ste naterali da se muči u zatvorenom, shvatam.
Birate najbolju lokaciju da izvučete istinu iz svakoga.
Nju onespokojite, a mene smrzavate.
Pametno.
Molim vas, napišite mi svoje puno ime i adresu.
Usput, bledo roze.
Gospođica Estravados mi reče da ste je pitali za boju penjoara.
Meri Hermiona Debenam.
Koristite ikad ovo Hermiona?
Večita Meri, čak i kad ne radim kao gđica Debenam. Levoruka.
Neobično, znam.
Mora da još niste učvrstili teoriju, čim testirate moj rukopis.
Šta ste mislili o pokojniku?
Ne mogu da kažem da sam razmišljala o njemu.
Ne shvatam poentu tog pitanja.
Izvinite, gospođice, na mojim ekstravagancijama.
Ljudska priroda je perverzna u svojoj složenosti.
Da bi se istražila, neophodan je pravi alat.
Ovo su igračke, a ne alat, Herkule.
Radije bih da ih sklonite.
Direktan metod? Savršeno!
Poznavali ste doktora pre puta?
Doktora Arbutnota?
Ne.
Ali tako ste se zbližili?
Nismo u Americi,
nema zakona koji bi vam branili da bilo šta osećate.
A nema ni zakona koji bi branili ćutanje,
na koje sam...
Nikad nisam bila u Americi.
Da li bih mogao da vas pitam za neke
stvari koje sam načuo?
Vi i neznanac Arbutnot, bliži ste nego pravi neznanci.
Rekli ste...
"Ne sad, kad se završi. Tada ništa neće moći da nam naudi."
Na šta ste mislili?
Mislite da sam govorila o ubistvu?
Za čoveka sa čekićem, svaki problem je ekser.
Vi živite zločin.
Svaki dan viđate zlo. - Ne baš.
Viđam dovoljno zločina da znam da je zločinstvo anomalija.
Mislim da je neophodno oštećenje duše
da bi se ubilo drugo ljudsko biće.
Pitam ponovo, na šta ste mislili?
Kao što smo utvrdili,
nikakav zakon mi ne brani da ćutim.
Vrlo dobro.
A zatim, kneginjo Dragomirov?
Posle večere, otišla sam u krevet.
Bog me je blagoslovio dugim životom, ali mi ga je zagorčao bolnom kičmom.
Oko 15 do jedan,
pozvala sam frojlajn Šmit.
Izmasirala me je,
pa mi je neko vreme čitala. Onda sam zaspala.
Da li ste nekad čuli
za porodicu po imenu Armstrong?
Preživeli su neopisivu tragediju.
Divila sam se majci Sonje Armstrong,
glumici Lindi Arden.
Takav talenat se rađa jednom u veku.
Gospođica Arden je trebalo da postane režiser.
Postala bi prva žena mogul Brodveja
da nije bilo te tragedije.
A ta Linda Arden je pokojna?
Kao da jeste.
Više ne izlazi iz kuće.
Dejzi mi je bila kumče.
Bila je...
Ne vidim kakve ovo veze ima sa našim nevoljama, detektive.
Pravo ime čoveka koji je sinoć ubijen je Kaseti.
To je čovek koji je ubio Dejzi Armstrong.
Shvatam...
Priznajem da poznajem porodicu, a sad je taj čovek mrtav.
Slučajnost je
svakako nepodnošljiva.
I slučajnosti su dozvoljene.
Moram da postavim par pitanja i vašoj frojlajn Šmit.
Ne, nema potrebe.
Ja jamčim za njen karakter.
Svejedno, ako dozvolite.
Gospođice, molim vas odgovarajte na nemačkom.
Ali, Ekselencija me neće razumeti.
To ijeste poenta.
Ovo je vaše? H kao Hildegard?
Previše je fino za mene.
Tačno je sve u vezi sa sinoć?
Kao što je rekla. Poslala je konduktera po mene,
a onda sam se vratila u krevet.
Videli ste nekoga na povratku?
Samo drugog konduktera.
Drugog konduktera? Mislite Mišela?
Ne, ne istog koji me je probudio.
Molim vas, pođite sa mnom.
Sigurni ste da niste videli njega?
Sigurna sam, drugi je bio nizak i sa kratkom bradom.
Frojlajn, ne postoji drugi kondukter.
Znam šta sam videla.
Sećam se jerje imao visok glas, ali identičnu uniformu.
Mada mu je nedostajalo dugme.
Gospodine, dajte mi odmah svoj glavni ključ.
Moramo da nađemo uniformu i crveni kimono.
Hiljade fotografija, bezbroj pari čarapa,
penjoari u svim bojama osim u crvenoj,
a i dalje nema prokrijumčarene uniforme.
Pregledali smo prtljag svih putnika?
Osim grofa i grofice Andrenji.
Pretres njihovih kofera je zabranjen.
Imaju diplomatske vize.
Gde bi drugo moglo da bude?
Još samo jedan kofer nismo pregledali.
Moj.
Ubica mi se ruga.
Dobro! Njegova prva greška.
A kao što noć sledi dan...
Ne, to nije moje.
Ja sam vam rekla za konduktera.
Zašto bih rekla ako sam to ja? - Ne biste,
zato je vaš kupe idealno mesto da se sakrije.
Evo, dugme!
A, ako imamo konduktersku uniformu,
zašto tu ne bi bio i kondukterski ključ.
Sad znamo kako je ubica čudesno prolazio kroz zaključana vrata.
Burbon! - Makvin!
Šta sada tražimo?
Pet stotina funti.
Makvin je imao i beležnicu o svim poslovima s Račetom.
Gde je?
Poaro?
Buk, zadržite sve unutra!
Stanite, molim vas!
Molim vas, ostanite gde jeste.
Hvala vam, gospodo.
Dakle, Makvin je? Krivacje uhvaćen?
Kako je mogao?
Nisam ga ubio!
Pokušali ste da spalite Račetove račune,
ali delimično su još čitljivi. Sume se ne poklapaju,
jer ste ga potkradali.
Puna je...
Kako se kaže na engleskom? Kao slatkiš?
Oblanda? - Sve je umotano u oblande!
Potkradali ste ga!
Mislili ste da će vas otkriti.
Zato ste ga i ubili.
Da.
U pravu ste, potkradao sam ga.
Na hiljade.
Znao sam da ih nije pošteno stekao.
Pa šta, ako sam malo skidao kajmak?
Ali, dajte da ja vas pitam...
Zašto bih ubio svoju zlatnu koku?
Nisam ja.
Nisam ga ubio! - Nüe.
Nije on.
Njegov alibi sam verovatno ja i naše opijanje do u sitne sate.
Istina je.
Pio je viski, a ja sam natuknuo da su američka pića loša.
Ponudio je guc da bih promenio mišljenje, pa još jedan...
Onda smo došli do politike. Morao sam da ispravim
neke njegove budalaste stavove o Staljinu. Ali u piće se razume.
Molim vas, da popričamo.
Potvrđujete da ste bili s njim celu noć?
Da, pušili smo i pričali skoro do dva.
Kakvi drugari, on sa svojim cigaretama, a vi...
Da, samo vi u celom vozu pušite Iulu.
Mogu li da vidim vašu lulu i duvan?
Naravno.
Vi beše putujete iz Indije, ako ne grešim?
Sad mene ispitujete?
Ulazili ste u Račetov kupe pre nego što je ubijen?
Naravno da nisam.
Ali, ovo je jedna od vaših čistilica za Iulu, zar ne?
Ako ste je našli u kupeu pokojnika, grešite.
Lekar sam, ja Iečim ljude, ne povređujem ih.
Da, ali sigurno ste morali mnogo da se namučite da postanete lekar.
Retko ko od vaše rase dobije takvu priliku.
Medicinski koledž u Midlseksu upisuje po jednog godišnje.
Ja sam imao tu čast '24.
U ratu sam bio snajperista.
Vrstan strelac.
Spasao sam dosta oficira.
Oni zahvalniji su uočili moj bistar um i mirnu ruku,
pa su pomogli moje obrazovanje.
Smatram to svojim dugom.
Poznavali ste pukovnika Armstronga?
Možda sam upoznao dvojicu-trojicu sa tim prezimenom.
Tomi u 60...
Selbi Armstrong... - Ne, pukovnik Džon Armstrong.
Žena mu je bila Amerikanka, a dete mu je oteto i ubijeno.
Njega nikad nisam sreo.
Kad ste upoznali gđicu Debenam?
Upoznali smo se u vozu od Kirkuka do Nisubina.
Ona kaže drugačije, i poprilično mi je sumnjiva.
Meri je dama.
Ne mešajte je u ovo, garantujem za nju.
Kao i za g. Makvina?
Ne slušate razum. - Nikad!
Imate sreće, dobri doktor tvrdi da vas nije ispuštao iz vida.
Eto, nemoguće da sam ja.
Moguće je.
Račet je svako veče ispijao napitak pred spavanje.
Mogli ste da dodate barbital, Iako se nabavlja.
Isto ste mogli da stavite doktoru u piće,
i tako dobijete mogućnost da ga ubijete.
Zašto bih to uradio?
Utvrdili smo da imate motiv.
Ali, možda postoji i drugi.
Drugačiji razlog, više lične prirode.
"Pravnik po obrazovanju, ali ne i po sklonosti."
Zašto ste uopšte studirali pravo?
Da udovoljite voljenom, ali vrlo zahtevnom ocu
koji je postigao veliki uspeh na tom polju,
ali je onda izgubio položaj?
Postojao je čuveni Makvin, zar ne?
Državni tužilac u Nju Džerziju
koji je vodio predmet Armstrongovih.
Nisu imali osumnjičenog.
Tatu su pritiskali da progoni jadnu Francuskinju,
služavku sa tankim alibijem, Suzan.
Ceo slučaj mu se zasnivao na njoj.
Ubila se.
A bila je nevina.
Dok su dokazi doveli do Kasetija, većje bio nestao.
Rastrgli su mog starog.
Nisam mogao da mu pomognem.
A i dalje tvrdite da niste znali da je Račet zapravo Kaseti?
Ne, nisam.
Ali, vi ste ga našli.
Ne.
Našli ste ga, opljačkali... - Ne.
Kako biste pokrili očeve dugove, a onda ste se i osvetili.
Ne,ne,ne.
Nisam...
Nije bilo tako, to nije način...
Neko je razvalio vrata. - Doktoral
Pokrio mi je lice.
Ovo moramo da izvadimo.
Treba mi moja torba. - Svakak0.
U mom je kupeu.
Neće biti otisaka prstiju.
Ubica se rešavao oružja.
Ovde je!
Ubica nije pogodio pluća ili arteriju.
Sreća da je živa.
Svi imate sreće.
Jak genije!
Zašto još niste rešili ovaj slučaj?
Dajte čoveku vremena.
Da, pa...
Ne mogu toliko da dajem, nemam više dovoljno krvi.
Da.
Ostrvili ste se na g. Makvina, a pravi ubica je na slobodi.
Jedan od vas.
Ne znam ko je. Ništa nisam rekla.
Molim vas, ostavite me na miru.
Svirajte nešto.
Prijatelji, šine će biti raščišćene do jutra.
Molim vas, vratite se u svoje kupee.
Ja ću da spavam ovde
gde svi mogu da vide mene, a ija sve ostale.
Svi bi trebalo to da uradite, zbog toplote.
Ostanite na otvorenom, na vidiku do jutra.
Ubica neće oklevati da ponovo ubije.
Preneću to i Andrenjima,
imali oni diplomatski imunitet ili ne.
Ako dozvolite, pogledaću vam pasoše.
Znate da moram da razgovaram s njom.
Usput, na imenu vaše žene je masna mrlja.
Treba to da proverite.
Elena se ne oseća dobro.
Ako mi ne dozvolite, preneću to jugoslovenskoj policiji
i ne sumnjam da će vas oboje uhapsiti i...
Kako se usuđujete?! - Mili!
Mili.
Čudan ste čovečuljak, g. Poaro.
Svi detektivi su takvi čudaci?
Izvinite što vas budim, grofice.
Uvek sam budna noću.
Spavam preko dana.
Neki se plaše mraka, a ja ne podnosim svetlo.
Uvek ste pod uticajem...
Barbitala?
Barbital, barbital...
Uzimam reke toga.
Ne vredi Iagati, ljubavi.
Prozreo nas je.
Ne mogu da izađem bez njega.
Ne mogu da spavam bez njega.
Uzimam ga zbog svojih strahova.
Čega se plašite?
Svega.
Pasoš vam glasi na devojačko prezime Goldenberg.
Jevrejsko, zar ne?
Ne baš toliko, srednje ime mi je Marija.
Balerina ste kao i vaš muž?
Ne, ne kao moj muž.
On je u glavnom ansamblu.
Ima božanski dar.
Mene su strast i veliki trud doveli do toga da budem solidna.
Izvinite, moram da prilegnem.
Ovo vam je jedini penjoar?
Ne, imam još jedan, šifon žute boje.
Sviđa mi se da razgovaram sa detektivima.
Nikad ne znate šta će sledeće da pitaju.
Posebno dobro mi idu glavni gradovi.
Guvernanta mi je insistirala na geografiji.
Zadovoljni?
Uvek sam zadovoljan kad otkrijem lažova.
Madam, vi se ne zovete Elena, već Helena.
I pored nespretnih pokušaja da promenite inicijale ovde i na prtljagu.
Moj mužje čuo za dokaz koji ste našli,
maramicu sa izvezenim H, nije hteo da se to poveže s mojim H.
Zato smo to promenili u pasošu i na prtljagu.
Nije zločin da se klonite nevolja.
A ipak, eto nevolje!
Zanimljivost u tragediji Armstrongovih oko koje se vrti ovaj slučaj...
Koliko ljudi je ona pogodila.
Mlađu sestru.
Majku glumicu,
poznatu pod alijasom Linda Arden.
Verovatno je i ona jevrejskog porekla,
zato je najverovatnije i uzela umetničko ime.
Da li je smelo pretpostaviti
da se i ona prezivala Goldenberg?
Posebno kad otkrijete da mlada žena koja je istih godina
kao njena preživela ćerka
živi u konstantnom strahu.
Sestra Sonje Armstrong.
Napolje!
Čuo sam buku, pa sam potrčao. Taman na vreme, zar ne?
Nemojte da mislite da su grofi grofica ubice.
Grofje samo štiti, a grofica ne bi ubila ni mrava.
Dosta je te predstave.
Niti ste Austrijanac, ni Nemac, a ni profesor.
Ali, odlična imitacija. Zasniva se na nekome koga znate?
Mesar u kraju gde sam odrastao je bio Švaba.
Dobar čovek, sjajan akcenat!
Šta me je odalo?
Vaš izgovor "Torino",
imao je naglasak na pogrešnom slogu za jednog ponosnog Tevtonca.
Tonnol
Britka ste sablja, to vam priznajem.
Her profesor Gerhard Hardman je
moja maska.
Izvinjavam se zbog šala na račun obojenih.
I sam sam polu-Ješa.
Sajrus Betman Hardman.
Pinkertonov detektiv?
Trideset godina.
Vraćao sam se sa zadatka kad je stigao telegram firme u Stambol.
Račetje tražio pratnju i ponudio da plati trostruko.
Sreća da sam bio u blizini.
Rekao je da pazim na niskog, crnomanjastog čoveka piskavog glasa.
Celu noć sam gledao hodnik
kroz odškrinuta vrata.
Svaki zlikovac,
morao bi prvo mene da prođe.
U to ću se zakleti.
Da li ćete se takođe zakleti
u svojih 30 godina kao Pinkertonov detektiv
ili ćete me ponovo Iagati
i poreći da ste pre toga bili policajac?
Vaš pištolj, rezbarena drška, niklovan,
pripada seriji napravljeno] za pripadnike policije.
Model iZ 1927.
Izgleda da nema kraja lažima koje su osmišljene samo za mene.
Ostavite pištolj kad krenete, profesore.
Sa mesta u njegovom kupeu,
bilo bi nemoguće da ne vidi.
Sem ako su Račetova vrata bila otvorena,
kao što Pilar Estravados tvrdi da ih je otvorila.
A u tom slučaju, neko je možda bio
zaklonjen od njegovog pogleda.
Mila moja Katarina.
Ovo je užasan zločin,
a ja sam u ćorsokaku, moja Katarina.
Ne uspevam da nađem pukotinu u zidu.
Zašto mi jedno od njih izmiče?
Uvek sam bio
tako siguran u sebe.
L previše.
Ali, sada sam vrlo skrušen. Kao detence, kažem...
Ne znam.
Plašim se, moja Katarina.
Izvinjavam se, dame i gospodo!
Nije bezbedno u vagonima dok se lokomotiva ne vrati na šine.
Sačekaćemo u tunelu. Hvala.
Kuda vode pse?
Biće dobro.
To nije u redu.
Samo da protegnu noge, prijaće im.
Ne, to nije u redu.
Ledenojel
Zaglavili smo se?
Zvali ste me?
Još jedno ispitivanje?
Ne, samo uživam u vašem društvu.
Hvala, Buk.
Molim vas...
Imam spisak od 10 pitanja, nisam ni blizu odgovorima,
a voz samo što nije krenuo.
Vi imate bistar um,
pa sam mislio da biste mogli da pomognete. Izvolite.
"Maramica? Čistilica Iule?"
"Skerletni kimono? Uniforma?"
"Vreme na satu?"
"Ubijen je tada? IIi kasnije?"
"Jedan čovek ili više njih?"
"Ko od njih?"
Izvinite, ne mogu da vam pomognem.
Možda postoji i 11. pitanje do kog još niste došli,
a koje bi pružilo odgovore na ostala.
Možda.
Lako bih mogao da optužim groficu Andrenji.
Otkrio sam da je ona sestra Sonje Armstrong.
Sigurni ste? - Da.
Ali, moguće je da je ipak nevina.
Možda.
Ali, toliko ljudi u ovom vozu me je Iagalo bez ustezanja.
I vi ste to uradili bez napora. - Ja?
Rekli ste da nikad niste bili u Americi.
Prikrili ste i činjenicu da ste u vreme tragedije
živeli u domaćinstvu Armstrongovih
kao guvernanta njihove ćerke. Znate to i sami.
Moram da mislim na sebe.
Devojku pritvorenu zbog ubistva
nijedna pristojna porodica ne bi angažovala.
Gospođice Debenam, vi ste isplanirali Račetovo ubistvo.
A zatim ste poslali po groficu da mu prisustvuje.
Ako ga vidi mrtvog, Helena koju znate bi se možda vratila.
Čekali ste da vaša cimerka zaspi, ali ona nije zaspala.
Drogirali ste je, ali joj je barbital samo izazvao glavobolju.
Molila vas je za aspirin
kad je voz stao i kondukterje izašao na stanicu,
kad se put konačno raščistio,
mogli ste neprimećeni da uđete u Račetov kupe.
Voleli ste Dejzi Armstrong. Vi ste ubili Kasetija.
Kaseti je bio svinja.
Zaslužio je smrt.
Nije ga ona ubila.
Ja sam.
Meri, beži!
Ne mogu da dozvolim da stradaš
za ono što sam uradio sam.
Meri, molim te, idi.
Džon Armstrong mi je bio najbolji prijatelj, moj komandir.
Verovao je u mene.
Poslao me je na medicinu, dao mi je budućnost.
Kaseti ga je uništio.
Očajan, našao sam Meri.
A onda sam našao i Račeta.
Plan je bio da ga predamo policiji, to ste načuli.
Ali kad sam mu video lice,
znao sam da ne zaslužuje suđenje.
Znači, drogirali ste Makvina.
Promenili ste vreme na satu
da biste mogli da Iažete u vezi sa vremenom smrti.
Nisam mogao da dozvolim da optužite Meri.
A ni Makvina.
Sam ću ispaštati za svoje grehove.
Vojnik sam.
Vojnik ubija da bi zaštitio.
A sada, g. Poaro, moram da zaštitim sebe od vas.
Zašto još niste mrtvi?
Poaro?
Gospodo, stanite!
Moramo da vratimo sve putnike na voz.
Odmaći ćete se
dalje od voza
dok vam ja ne kažem da se vratite.
Govorite laži
i mislite da niko neće znati.
Ali, dvoje hoće.
Da, dvoje.
Vaš Bog...
I Herkul Poaro.
Vreme je da rešim ovaj slučaj.
Doktor Arbutnot me je pitao zašto još nisam mrtav.
Naravno, znao je odgovor.
Snajperista koji ne ubija iz blizine?
Vaš hitac nije bio greška, bio je hirurški precizan.
Niste mogli da me ubijete, jer niste ubica.
Niko od vas nije.
A opet, neko mora da bude.
Postoje dva moguća rešenja ovog zločina.
Jedno teško, jer se poklapa sa većinom, ali ne i svim činjenicama
i još jedno
kompleksno.
Prvo rešenje.
Račetje imao neprijatelje.
Mafijaški Iupež se ušunja u voz u Vinkovcima,
dok Makvin i Arbutnot izlaze na vazduh.
Opremljen uniformom i ključem, ubija Račeta.
Izlazi kroz kupe gđe Habard i beži.
Ne.
Ne, to se ne uklapa.
Zašto bi sakrio uniformu?
Ko je drogirao Račeta?
LIi ubo gđu Habard?
Aman, čoveče!
Zato pitam, ko ima koristi?
Ovaj zločin je ubistvo ubice.
Koristje možda...
Duhovna, olakšanje patnje.
Ućutkivanje glasa koji vrišti u glavi i ometa san.
Među nama je ubica.
Dakle...
Tu je dr Arbutnot, posvećeni i verni prijatelj pukovnika Armstronga.
Upoznaje guvernantu, gđicu Debenam, i u njenom društvu nalazi utehu,
a ona je devojčici bila skoro kao majka.
I toliko je bliska mlađoj sestri gđe Armstrong,
Heleni Goldenberg,
udatoj za moćnog čoveka kom bes i nasilje nisu strani.
Saputnik nam je i Dejzina kuma,
KOJOJ pripada
maramica sa monogramom nađena na mestu zločina.
Slovo H se u ruskoj azbuci izgovara kao N.
Natalija Dragomirov.
A njena odana sluškinja sa kulinarskim veštinama?
Ko je bila pre ovog nameštenja? Možda kuvarica Armstrongovih?
Ali, još nismo završili.
Dejzina negovateljica,
njen religiozni žar potiče od osećaja krivice što je dozvolila
otmicu svoje štićenice. Vi ste bili
u njenoj sobi u noći kad je Račet ušao kroz prozor?
To veče ste uz večeru popili koju čašu vina više?
Krivite li sebe sve vreme
što niste bili spremni da ga Sprečite?
Bila je tako Ijubazna,
puna ljubavi sve dok...
Dok ja...
Sa mnom ne morate da nagađate.
Bio sam pukovnikov posilni u ratu.
Posle toga, njegov batler u Njujorku.
Najbolji čovek kog je Gospod ikad stvorio.
Njegov šofer bi se složio?
Armstrong mu je obezbedio zajam kod banke kojim je stvorio auto-imperiju?
Dugovaće mu dokje živ. Koga još da ubrojimo?
Šta je sa Pinkertonovim detektivom, ranije policajcem,
zaduženim za slučaj Armstrong?
I on se vezuje za nekoga, za još jednu, zaboravljenu žrtvu.
Zaljubili ste se u služavku pre nego što je lažno optužena.
Napustili ste policiju kad ste videli
izopačenost pravde
kad je Makvinov otac insistirao da je uhapse.
I kad je sama sebi uzela život.
Ne!Ne!Ne!
Suzan je bila tako nežna.
A zaljubila se u mene.
Matorog i već prosedog. Rekao sam joj da nađe boljeg,
ali ona je ipak
na svaki sastanak došla na vreme.
Zašto bi inače voz
bio prebukiran usred zime? Otkud neujednačene rane?
Čemu obilje dokaza? Zašto...
Zašto kondukter?
Pjer Mišel iz Avinjona,
koji je izgubio sestru,
optuženu služavku
Suzan Mišel.
Samo jedna duša može da tvrdi da je izgubila više od svih vas.
Tragična Linda Arden,
Sonjina majka,
Dejzina baka.
Povukla se sa pozornice,
ali da bi odigrala završnu ulogu.
Vi ste užasno pametan čovek.
Ubistvo bi trebalo da ima jednu žrtvu.
Kad je Račet ubio Dejzi Armstrong,
desetak života je slomljeno, izopačeno,okončano.
Oni zahtevaju pravdu!
Među svim tim ranjenim dušama, moramo konačno da otkrijemo
koja od njih je ubica?
Ko se dohvatio noža? A odgovorje...
Niko od vas pojedinačno nije mogao to da uradi.
Pa čak ni u paru.
To je jedino moglo da se izvede...
Zajednički.
Svi vi!
Svi zajedno.
Ali kad lavina sve menja,
kao i detektiv, dolazi i do promene plana.
Kimono, uniforma. ..
Sjajna improvizacija, doktor koji ume da rani, a da ne ubije.
Svako ima svoju ulogu.
Hajde!
Plan je bio moj.
Ja sam ih okupila.
Hardman mi je pronašao Kasetija.
Poslala sam Makvina da radi za njega, a onda i Mastermana.
Makvin je mogao da bukira put na dan kad Mišel radi.
Gospodine Račete?
Nije ništa.
Laku noć.
L, tako je to učinjeno.
Za smrt nevinih.
Život za život.
Osveta.
Niko ne treba da visi zbog ovoga osim mene.
Bio je to moj plan.
Recite policiji da sam sama to uradila.
Za mene ionako više nema života.
Oni sad bar imaju šansu.
Helena, molim se,
ima šansu.
Mogu da odu,
da žive život,
nađu nekakvu sreću...
Negde.
Neka se završi sa mnom.
Oni nisu ubice.
To su dobri ljudi.
Mogu ponovo da budu dobri.
Beše dobro i beše zlo.
Sad ste samo vi.
Ne mogu ovome da sudim.
Morate sami da odlučite.
Ako želite da prođete nekažnjeno za svoj zločin,
onda samo treba da izvršite još jedan.
Ja vas neću sprečavati.
Ne možete da ih pustite da vas ubiju.
Bacite moje telo u jezero i možete da odete nekažnjeni sa stanice.
Morate mene da ućutkate.
Buk može da laže.
Ja ne mogu.
Hajde! Neko od vas!
Nemojte!
Već sam umrla sa Dejzi.
Ne!
Rekli ste da je vaša uloga da nađete pravdu.
Šta je ovde pravda?
Ponekad, zakoni ljudi nisu dovoljni.
Gde počiva savest?
Sahranjena, kraj Dejzi.
Dragi moj pukovniče Armstrong,
konačno mogu da Vam odgovorim na pismo,
ako ništa, ono bar sa uverenjem i osećajem u duši
da negde, nekako možete da me čujete.
Konačno sam došao do istine u vašem slučaju
i ona je krajnje uznemirujuća.
Video sam slom ljudske duše.
Toliko uništenih života, toliko bola ibesa
koji popuštaju pred otrovom duboke patnje,
sve dok jedan zločin ne preraste u mnoge.
Oduvek želim da verujem da je čovek razuman i civilizovan.
Samo moje postojanje počiva na toj nadi,
na poretku, metodu i malim sivim ćelijama.
Ali, sada sam možda primoran
da umesto toga oslušnem
sopstveno srce.
Dame i gospodo...
Iz ovog slučaja sam naučio da vaga pravde
ne može uvek da bude uravnotežena.
I konačno bih morao da naučim
da živim sa tom neravnotežom.
Ovde nema ubica.
Ovde su samo ljudi koji zaslužuju priliku da zacele rane.
Policija je prihvatila moje prvo rešenje zločina,
usamljenog atentatora koji je pobegao.
Ovde ću sići sa voza da završim sve formalnosti.
Svi ste slobodni.
Želim vam da nađete način da se pomirite s ovim.
Želim nam to svima.
Dobardan!
Tražim g. Poaroa, potreban je po vrlo hitnom pitanju.
Na odmoru je.
Opet slučaj Kasner?
Ne, gospodine, mnogo gore.
Moram odmah da ga odvedem u Egipat.
Desilo se ubistvo, na samom prokletom Nilu.
Vi ste detektiv?
Da.
Detektiv sam.
Hoćete, molim vas, da zategnete kravatu?
Vidimo se u kolima.
Izvolite, gospodine...
UBISTVO U ORIJENT EKSPRESU
Prevod i adaptacija: Snežana Pantelić